![рафаль](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgYzib7D-JX4Eulg2Lp6dUq-MerIoGjR9qCd4Fw4Ang3ENeC2w8x9nhguLrRkKPcU2GwkYSQ9vd2RAMSrCi7ap8j_wyIUwnpgxbtyVgRhVpSD5kCFxWC9qB-z-Vx-1nduvpJIbV7D0m1clsUGKAkvPfL8mg5l_58-IYr7MbDHTU-KmvIge3vcJtU4A28mI/s1600-rw/1.webp)
Командувач Повітряних Сил генерал-лейтенант Микола Олещук розповів про загрози та пріоритети, що стоять перед видом Збройних Сил України, який він очолює.
Про це йшлося в етері телемаратону «Єдині новини», повідомляє АрміяInform.
— Для того, щоб створити угруповання Повітряних Сил — а воно повинно бути створено під конкретні завдання, — ми повинні проаналізувати загрози, які є у світі, — розповів Микола Олещук. — Це, безумовно, загрози озброєння та військової техніки Російської Федерації. На озброєнні Росії — сучасні літаки Су-35, Су-57. Це дуже серйозна й потужна загроза. Що стосується ракет — «Іскандери». Зенітних ракетних комплексів — С-400, С-300, всі модернізовані. Радіолокаційні станції теж. Ми проаналізували всі загрози та склали Візію Повітряних Сил ЗСУ. Візія — це погляди на розвиток до 2035 року. Але війна внесла свої корективи, і ця візія мала бути виконана ще «вчора» [крім тієї частини, яка передбачала тотальне скорочення авіації та сил ППО, – коментар редакції].
Розповів командувач Повітряних Сил і про пріоритети в авіації.
— По-перше, це літак як мінімум покоління «4++», — вважає офіцер. — Повітряні Сили — це колективна зброя. За кожним колективом — відповідний радар, літак, зенітний ракетний комплекс, і щоб функціонував цей вид озброєння, працює багато людей. Приміром, щоб обслужити літак, необхідно до тисячі людей. І немає різниці, скільки на аеродромі буде цих літаків — буде один або буде 32, — їх все одно треба обслуговувати, і для цього підбирається персонал.
Командувач додав, що для підготовки всіх цих фахівців Повітряні Сили мають потужний виш [який знаходиться фактично на кордоні з РФ, – коментар редакції] — Харківський національний університет повітряних Сил імені Івана Кожедуба, що підпорядкований безпосередньо командувачу Повітряних Сил.
Щодо пріоритетів, Микола Олещук розповів, що на першому місці безумовно, літак General Dynamics F-16, на другому — шведський винищувач Saab JAS 39 Gripen, на третьому — британський Eurofighter Typhoon і на четвертому — французький Dassault Rafale.
Читати також:
— Чому був обраний на перше місце F-16? — пояснює офіцер. — Тому, що колектив розуміє, що їх найбільше у світі, тож вірогідність отримання цього літака найбільша. Але ми хочемо мати на озброєнні й літак JAS 39 Gripen. Він за своїми тактико-технічними характеристиками не поступається F-16. Ми очікуємо на будь-яке рішення, але хочемо, щоб в Україні якнайшвидше з’явився літак 4-го покоління. Для того, щоб ми могли ним працювати.
Микола Олещук додав, що літак — це тільки платформа, а озброєння залежатиме від завдання.
Щодо того, чи не виникнуть складнощі з обслуговуванням літаків різних типів, якщо, приміром, Україна отримає і F-16, і JAS 39 Gripen, то командувач навів приклад із кількістю різноманітних типів літаків і гелікоптерів, що вже мають на озброєнні Повітряні Сили — їх дуже багато і зі всіма фахівці інженерно-технічного складу справляються.