![Україна запросила у США балістичні ракети](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEisRSe-z4v6YwyRunkrji3vZ4rPndcSJ0owuozkcrw5Cg1E92jvz9r8PbtIcwpyegemjP8ayxoJ4GWw64znmMHCUZtwGGKg61UtdYltlbaiBss0g7eRKcK1JeEg1gpY6o6qyUNWCi_KZs1CYBmv15w4zkERI2ucG9Kik5peeSYnfUZ92j8SrrnF2ZO2/s1600-rw/0.webp)
Україна просить сотні ракет ATACMS, натомість у Пентагоні зазначають, що цих ракет недостатньо самій американській армії, а Україні вони не дуже потрібні.
Адміністрація Байдена, принаймні на цей час, твердо тримається своєї відмови надіслати в Україну ракети великої дальності, попри наростальний тиск з боку законодавців США та прохання уряду в Києві, пишуть журналістки Карен ДеЯнг та Міссі Раян у статті U.S. in no hurry to provide Ukraine with long-range missiles для видання The Washington Post.
Розчарування повільними темпами контрнаступу України проти укріплених російських військ і нещодавно двозначний тон Президента США Байдена призвели до поширення припущень про те, що ракети незабаром підуть шляхом інших систем озброєнь США, передача яких спочатку заперечувалася, але зрештою, продовж 17 місяців війни, була схвалена.
Наприкінці травня Байден, схоже, змінив своє раніше рішуче «ні» щодо передачі тактичної ракетної системи ATACMS, вперше заявивши, що вона «ще в грі». Через два тижні президент України Володимир Зеленський заявив, що вони з Байденом говорили про ракети на саміті НАТО у Вільнюсі, Литва, але рішення не було прийнято.
Читати також:
Київ просив сотні ракет та заявляв, що ATACMS із радіусом дії 300 км необхідний для знищення командних пунктів і логістичних районів далеко за лінією фронту.
«Без далекобійної зброї важко не тільки виконувати наступальну місію, а й вести оборонну операцію», — сказав Зеленський 7 липня на пресконференції у Празі.
Але офіційні особи з питань оборони та адміністрації США, знайомі з цією проблемою, на умовах анонімності сказали, що, попри те, що хтось назвав зростальним сприйняттям громадськості «якогось повільного тяжіння» до схвалення, не має жодних змін у політиці США та жодного предметного обговорення цього питання протягом місяців.
У Пентагоні вважають, що у Києва є інші, більш нагальні потреби, ніж ATACMS, і стурбовані тим, що виправляння достатньої кількості в Україну, щоб змінити ситуацію на полі бою, серйозно підірве готовність США до інших можливих конфліктів.
Кількість ATACMS на американських арсеналах зберігається фіксованою в очікуванні на заміну ракетою наступного покоління більшої дальності під назвою Precision Strike Missile (PrSM), яка, як очікується, надійде на озброєння до кінця цього року, повідомили офіційні особи. Lockheed Martin все ще виробляє 500 ракет щороку, але вони призначені для продажу в інші країни.
Обмежена кількість ATACMS є найгострішою проблемою армії США. Хоча точна кількість в арсеналі США засекречена, Lockheed Martin виготовив лише близько 4000 з початку виробництва, багато з них використовувалися армією США в боях, навчаннях і випробуваннях.
Разом з тим, майже 900 було продано союзникам і партнерам за кордоном за останнє десятиліття — у тому числі 211 з початку війни в Україні, згідно з інформацією Програми іноземних військових продажів Держдепартаменту. Вони відправлялися до союзників по НАТО, до країн Перської затоки та до Тайваню та Австралії, зазвичай у поєднанні з продажем HIMARS. Так у квітні адміністрація повідомила Конгрес про продаж 40 ракет Марокко.
Для виконання цих і майбутніх закордонних замовлень Пентагон з 2018 року підписав щонайменше три контракти на виробництво ATACMS з Lockheed Martin на суму близько 1 мільярда доларів США, які «наразі виробляються зі швидкістю близько 500 на рік» на підприємстві Lockheed Martin у Камдені, Арканзас, розповів представник компанії, який відмовився залишити на ім’я. Усі вони призначені для продажу за кордоном.